Med dette skulderbåndet kommer alle privilegiene til en Budbringer.
Bær dem med stolthet.
Jeg tror George Washington liker det nye antrekket.
Du kan spøke, men dette var målet.
Å være Budbringer gir oss tilgang og informasjon.
Morsetegn er kompromittert.
Men gudskjelov, ikke før de advarte oss.
Det kommer noen.
Jeg er Reynie Muldoons lærer fra Stonetown barnehjem.
Jeg heter Nicholas Benedict.
-Dette er mine kollegaer, Nummer To... -Hvor er Reynie?
Han går på skolen, bare ikke den du forventet.
Mannen bak dette er en mestermanipulator.
Han er ekte, og han er også broren min.
Dere ser helt bort fra sikkerheten
til Reynie og vennene hans.
Galleriet inneholder min mest dyrebare oppfinnelse.
Hviskeren.
Jeg hører George Washington.
"De savnede er ikke savnet..."
De har bare dratt.
Sticky gikk ut i Budbringer-tjeneste. Det er det det er.
Stemmene du har hørt, de er Budbringere!
Protokollene kaster bare bort tid.
Sett opp farten.
Både gård og skog må være klare i morgen for en prøverunde.
Vi må finne en måte å deaktivere Hviskeren på uten å bli tatt.
Ok. Hva er planen?
Vi fjerner barna når sola står opp i morgen.
Hva?
FOR 30 ÅR SIDEN
Nicky, der er du.
Hvordan ser jeg ut?
Blank? Hva har du i håret?
Det er min hjemmelagde hårpomade.
En del vann, en del mineralolje, noe smeltet voks,
og sist, men ikke minst, fire dråper salvieessens
jeg ekstraherte fra noen kjøkkenurter.
Damp destillert?
Selvsagt! Kom igjen. Reis deg.
Ingen vil adoptere et par sjuskete gatebarn, Nicky.
De vil ha barn som er rene og velstelte.
Presentasjonen betyr alt.
Ikke sant?
Jeg antar det.
Vi vet kanskje hvor spesielle vi er, men vi må vise andre det.
Du kan takke meg når vi har nye foreldre og et rom
med køyesenger som ikke lager lyder.
Jeg vil støtte deg. Jeg vil det.
Er den egentlig sjødyktig?
Hun ble laget av verdens beste undersjøiske håndverkere og ingeniører.
Jeg har testet motorene, de besto alle testene.
Og du godkjenner denne overfarten?
Vi må hente barna.
Et overflatefartøy er for risikabelt akkurat nå.
Men dette fartøyet?
Når vi er på øya,
vil jeg eksfiltrere og være tilbake i vannet
på vei mot basen før kvelden.
Jeg skal være stille og gå dypt.
Jeg har ett spørsmål.
Er det plass til én
ganske stor voksen og fire barn?
Har barna vokst?
Når du kommer dit,
mal en stein på sørsiden for å si at du er i god behold.
Akkurat som Thesevs.
Endte ikke den historien dårlig?
Ja, den gjorde det. Men dette vil funke.
Tillatelse til å snakke fritt.
Ja, selvfølgelig. Men har du ikke alltid hatt det?
Dette er en forferdelig feil.
Å stoppe oppdraget fordi en rasende ungdomsskolelærer...
Hun har et navn.
...dukker opp med latterlige anklager?
Uaktsomhet? Farlig for barn? Det er absurd.
Nei. Frøken Perumal har helt rett.
Jeg satte barn, uskyldige barn, i stor fare.
Det kan ikke fortsette.
Ikke bare barn, men eksepsjonelle barn.
Vi valgte dem ut fra tusener.
-Ja, men... -Hun har rett.
Alle meldte seg frivillig.
Og som du sa, de og alle andre vil være i større fare om de mislykkes.
De er smarte, kapable, modige barn.
Du satte dem i den posisjonen for å lykkes.
Nei. Det er for sent.
Jeg har kjempet denne kampen så lenge
Det er på tide at jeg innrømmer at jeg har mislyktes. Ferdig.
Du har ikke mislyktes.
Du er bare ikke ferdig ennå.
Vær så snill!
Jeg setter pris på omtanken, men du forstår ikke.
Det gjør ingen av dere.
Forstå hva?
Jeg må forberede barnas tilbakekomst.
DEN MYSTISKE BENEDICTKLUBBEN
ETTER ROMANEN DEN MYSTISKE BENEDICTKLUBBEN
AV TRENTON LEE STEWART
Vet du hvilken dag det er, Isaac?
Det var tirsdag i går, så...
Ja, det er onsdag.
Men det er også dagen da vi skaper historie.
Det er en stor dag.
Og hvem får delta i dette historiske øyeblikket?
Jeg har den perfekte kandidaten.
Uansett hva Forbedringen er, skjer det snart.
Vi må finne en måte å kommunisere med herr Benedict på.
Kanskje Forbedringen vil gjøre ting bedre.
Det er definisjonen på forbedring.
Når har Curtain noen gang gjort noe bedre?
Dere.
Tiden er inne.
I kveld, etter lysene slukkes,
stormer vi inn og tar laboratoriet.
Endelig snakker du fornuftig.
Du sa det var en forsker der nede.
Hun vil være svak av mangel på sollys.
Lett å nøytralisere.
Vi nøytraliserer ingen.
Alle ikke-dødelige våpen vil virke.
Jeg kan lage et grunnleggende arsenal.
Jeg lager lammemiddel av edderkoppgift.
Nei, ikke noe lammende. Ingen våpen.
Du mangler ryggrad.
Planen inkluderer en gård og en skog.
Gård? Jeg har ikke sett en gris, en kylling eller ei ku.
Det finnes andre slags gårder.
Østersgårder, honninggårder.
Organgårder.
Hva?
Hvis vi finner ut hva gården er,
så kan vi stoppe Forbedringen.
Og tilintetgjøre Hviskeren.
Kanskje vi kan stoppe Forbedringen på en annen måte
uten å ødelegge...
…Hviskeren.
Hviskeren i seg selv er ikke ond.
Det er et verktøy.
Det mener du ikke.
Sticky, jeg vet hvordan du har det.
Jeg følte det samme.
Den får angsten og stresset til å forsvinne.
Er det ille?
Ikke for oss.
Men for alle andre er den det.
Den skaper bare angst og stress.
Han drikker saften.
Gulper den ned.
Vi kan bare stole på hverandre.
Det betyr at vi må jobbe sammen og stole mer på hverandre enn noensinne, ok?
Herr Washington.
Du er ønsket for Budbringer-tjeneste.
Jeg visste ikke jeg ville bli kalt tilbake til Hviskeren så fort.
Ikke alle tanker trenger å bli sagt høyt.
Akkurat. Jeg er bare litt spent.
Det er helt forståelig.
Sticky Washington.
Venn.
Velkommen tilbake.
Takk.
Det er et bevis på din enorme hjerne.
Det du gjorde i går, var fantastisk.
Spennende, faktisk.
Virkelig? Jeg husker ingenting.
Husker du hvor rolig og trygg du følte deg?
Ja.
Den føler det samme for deg.
Maskinen?
Hviskeren nynnet.
Full av muligheter.
Inspirert av å ha en så fruktbar hjerne.
Du er spesiell, Sticky.
Det er du virkelig.
Mange Budbringere kjemper ubevisst mot Hviskeren.
De presser tilbake.
Reynie Muldoon, for eksempel.
Men du lærte på et vis å bli ett med maskinen.
Takk, sir.
Vær så god, sitt.
La oss begynne.
Så du ansiktet lyse opp da de nevnte Budbringer-tjeneste?
Det er litt ekkelt.
Han skifter side.
Smart spilt.
Han skifter ikke side. Det er bare… Hviskeren.
Den er så… beroligende.
Om dere var Budbringere, ville dere skjønt det.
Selv om vi var Budbringer-materiale, nei takk.
Jeg ville smakt.
Hør her, akkurat nå må vi fokusere på gården og skogen.
Jeg skal snakke med S.Q, se hva han vet.
Kate, snakk med Martina. Hun er en Leder nå.
Hun har tilgang overalt.
Å få henne til å snakke om noe
annet enn smashball blir ikke lett.
Hva med meg?
Hva er oppdraget mitt?
Kan ikke du holde kursen?
Gå til timen, hold øyne og ører åpne.
Skynd deg. Det er bortkastet tid.
Ta på deg skoene og kåpen.
Ikke hold deg inne.
Unngå regnet og dekk til hodet.
Når du ser bra ut, føler du deg bedre.
Skynd deg. Det er bortkastet tid.
Ta på deg skoene og kåpen.
Ikke bli inne.
Jeg er glad jeg fikk deg til å slå av TV-en.
Hvor mange spørreprogram kan én person se på?
Jeg liker spørreprogram.
Saksøk meg.
Saksøk meg i retten.
Jeg henter teen.
Unngå regnet og dekk til hodet.
Når du ser bra ut, føler du deg bedre.
-Mamma? -Jeg vil shoppe.
HØY GJENOPRETTELSE TROMMENIVÅ
Her er en annen om radiobølger.
Søvnmønsteret til den nordegyptiske tremusa.
Ja.
Den beskrive hvordan mønstrene ble brutt
av et nytt TV-sendertårn.
Du famler i blinde.
Han vil åpenbart stoppe Curtain mer enn noen, særlig nå.
Men hvis han sier at han har prøvd alt her uten at det funket,
tror jeg ham.
Jeg hører det. Jeg respekterer det.
Men er ikke det en annen måte å si at han nesten løste gåten,
men fikk det ikke til?
Man kan hevde at en puslespillekspert vet når han skal begynne på neste puslespill.
Eller kanskje den store puslespilleksperten bare er motløs.
S.Q.
Hva driver du med?
Jeg la faktisk akkurat merke til lyset på vannet.
Ja, det er vanskelig å tegne glimringen med blyant.
Tegner du?
Så mye jeg kan.
Absolutt.
Det visste jeg ikke.
Å, ja. Jeg elsker å tegne.
Spesielt naturen, trærne.
Det er en utrolig skog her på øya.
Virkelig? En skog?
Jeg går dit for å tegne.
Eller bare for å sitte og lytte til lydene.
Å, fint. Hvordan kommer man seg dit?
Jeg er den eneste som slipper inn. Kun autorisert tilgang.
Kan du ikke ta med en venn?
Pappa tillater ingen andre enn meg.
Du vet, læreren min, frøken Perumal, hun ville ikke at jeg skulle komme hit.
Hun trodde ikke skolen var noe for meg.
Men til slutt måtte jeg bestemme selv.
Se hvem som bestemte seg for å dukke opp.
Hva mener du?
Jeg er… tre minutter og 28 sekunder for tidlig.
Jeg snakker om i går kveld.
Hvor var du?
Jeg banket på etter innetiden.
Jeg sov. Jeg sover veldig tungt.
Koma-dypt.
Hva med romkameraten din?
Jeg banket ganske hardt.
Delvis hørselstap. Fyrverkeri.
Hva ville du egentlig?
Jeg tenkte du ville komme innom Lederhuset
og se det nye enkeltrommet mitt.
Det er bare mitt.
Men uansett…
Har du eget rom? Jøss.
Ja. En av de mange godene.
Det er mange av dem.
De kommer med mange plikter, så vi gjør oss fortjent til dem.
Hva slags plikter?
Å, en haug med avanserte greier.
Administrasjon. Logistikk, sikkerhet og rengjøring.
Hva vasker du? Jeg trodde Hjelperne gjorde det.
Nei. Bare Lederne får rengjøre serverrommet.
De kaller det støvreduksjon.
Du tørker støv i server… gården?
Ja. Det var det jeg sa.
Masse datamaskiner, hvilket betyr masse støv.
Ikke min favorittjobb, for å være ærlig.
Det skjønner jeg.
Det er veldig viktig.
De beste av de beste. Greit. La oss spille.
Jeg ville bare si at å spille smashball
er den beste delen av dagen.
Takk for at jeg får spille.
Jeg så det med en gang. Du har smashball i blodet.
Hvis tilbudet fortsatt gjelder,
har jeg ikke noe imot å komme innom og se på det nye rommet ditt.
Greit.
Kom innom etter studietimen. Vi kan se kvartfinalen i WTA.
Alle fire kampene.
Gleder meg!
Ba jeg deg ikke om å la meg være i dag?
Du gjorde det.
Ja. Være i fred.
Det er viktig i alle forhold, ikke minst mellom foreldre og barn.
Beklager, jeg skal gå. Jeg måtte bare ha kikkerten.
Jeg drar til skogen.
Greit.
Med en venn.
Interessant.
Da jeg sa at du kunne gå forbi piggtrådgjerdet,
er jeg sikker på at jeg ga deg noen betingelser.
Kanskje jeg husker feil?
Nei, du gjorde det. Jeg får bare ta inn kunstmaterialer.
Jeg får komme inn midt på morgenen og ettermiddagen, men ikke midt på dagen.
Alene. Fullstendig. Alene.
Ja.
Det er alt.
Denne vennen din…
Har de et navn?
Reynie.
Reynie Muldoon.
S.Q., jeg må fortelle deg noe.
Når elever på skolen er vennlige mot deg,
må du sette det i sammenheng
og spørre deg selv hva motivene deres er.
Hvorfor trenger de et motiv?
Du er unik fordi jeg lytter til deg,
så folk kan oppføre seg på en viss måte mot deg.
Reynie spiller ikke.
Han er vennen min.
Vennen din. Jeg skjønner.
Sønn, jeg har alltid fortalt deg
at fortiden er en god indikasjon på nåtiden, korrekt?
Og du har ikke hatt mange venner.
Hvor mange venner har du hatt?
Jeg prøver bare å beskytte deg.
Da jeg var på din alder, ble jeg også misforstått.
Men vet du hva?
Det er bra.
Det drev meg.
Kjære frøken Perumal.
Jeg tenker ofte på deg og håper du har det bra.
Jeg har det vel ganske bra.
Oppdraget krever mye bedrag.
Som er en måte å si at jeg må lyve på.
Mye.
Mot folk jeg liker.
Det er rart.
Jo mer jeg lyver, jo bedre blir jeg.
Og jo verre blir det.
Det er som om jeg mister den jeg er.
Jeg forstår at oppdraget vårt er viktig,
men av og til lurer jeg på om denne følelsen når jeg lyver er verdt det.
Hei, Reynie.
Hei! Hvordan var Hviskeren?
Greit. Ingen stor sak.
Virkelig?
Ja, du vet, litt kjedelig.
Dr. Curtain ba meg på lunsj i dag.
Hva
Jeg vet ikke.
Jeg synes bare det er litt rart at du gleder deg til å spise lunsj med ham.
Du sier alltid at vi må inn i den indre sirkelen.
Dette er annerledes. Det er nesten som om du liker det.
Hvorfor ikke?
Å bli anerkjent?
Vent.
Du er sjalu.
Hva? Nei, det er jeg ikke…
Det går bra. Du var gullungen.
Og nå gir det mening. Jeg er ikke opprørt.
Jeg er ikke sjalu. Jeg er bekymret.
Kate har rett.
Siden du begynte å tilbringe tid i Hviskeren, har du forandret deg.
Du har rett. Jeg har forandret meg.
Før var jeg nervøs, og nå…
Hviskeren manipulerer hjernen og følelsene dine.
Jeg vet det.
Til det bedre.
Jeg ser hva dette er.
Innerst inne liker du når jeg er engstelig.
Hva? Nei. Det er galskap. Selvfølgelig ikke.
Det får deg til å føle deg bedre.
Innrøm det.
Sticky!
Mamma, ro deg ned.
Se på disse vakre rødbetene.
Best å hamstre. Hvem vet hvor lenge vi har dem.
Hva mener du?
Sesongen begynte nylig.
Dårlig jord. Tørke. Bare les avisene.
Mamma? Hvor skal du?
Jeg trenger en ny hatt.
Hva hjelper det når bankene stenger?
Jeg må ha avisen.
-Jeg må vite hva som skjer! -Jeg trenger penger.
Tuller du?
Gi meg pengene.
Hei! Er alt i orden?
Ja.
Er du sikker?
Jeg spurte pappa om jeg kunne ta med en venn til skogen.
Han kjeftet fordi jeg vurderte det.
Hvis noen tror at å være venn med meg er en måte å imponere pappa på,
tar de feil.
Forholdet vårt er ikke slik.
Det er ikke det jeg gjør.
De fleste her vil ikke snakke om noe virkelig.
Du er annerledes.
Har du tegnet det?
Å, dette? Ja.
-Men jeg kan ikke tegne som deg. -Nei, det er kult.
Du fanget lyset bra.
Du har et godt øye.
Men jeg kan ikke ta deg med til skogen.
Kanskje du kan det.
Du vet hva de sier:
"Noen ganger er det bedre å si unnskyld enn å be om tillatelse."
Så flotte foreldre. Her er vi!
Hallo, hyggelig å møte deg. Jeg heter Nathaniel Benedict.
Hallo.
Flott show.
"Dette er misnøyens vinter, som ble til sommer av Yorks sol.
Og alle skyene som nærmet seg huset vårt…"
Imponerende.
"I havets dype barm, begravet.
Nå er brynene våre bundet med seirende kranser,
våre skadde armer hengt opp for monumenter."
Det er Richard III.
Broren min, Nicholas, kan gjøre lange regnestykker i hodet.
Jeg lærte ham det.
Med oss får du to for prisen av én, uten betingelser.
Han tar ikke mye plass. Eller spiser mye.
Beklager, men vi har bare plass til én.
Hvis du bare kan ta én, forstår vi det.
Vi vil det beste for hverandre.
Det er veldig søtt.
Han er her borte.
Hallo.
Vi hører at du liker å lese.
Det er tider i livet
hvor man må stå i rampelyset og bukke.
Det kan være vanskelig å overgå dem
som er nær deg.
Men den tenkingen er svak. Det er en felle.
Det er frittgående, tørrmodnet prima wagyu.
Wagyu.
Det er et høyt aktet storfe. Opprinnelig fra Japan, ikke sant?
Det sier jeg deg.
I motsetning til andre,
synes jeg ikke kunnskapen din om fakta er irriterende.
Kom igjen, spis.
Etter det du gjorde i Hviskeren i dag, fortjener du.
Karakterene dine er skyhøye.
Projeksjonssammenheng, relativ kongruitet...
Du satte institutt-rekorder i alle.
Jeg må være ærlig.
Jeg trodde det var romkameraten din som hadde potensial.
Men etter å ha sett kompatibiliteten…
Hvem? Reynie?
Det er perfekt.
Se på den marmoreringen.
Prøv pepperroten.
Så si meg.
Hvor godt kjenner du Reynard Muldoon?
Jeg kjenner ham ikke så godt.
Han er ganske stille.
Interessant. Jeg ville trodd det motsatte.
En slags klassisk utadvendt introvert.
Ivrig interessert i andre hele tiden.
Du kjenner ham bedre enn meg.
Faktisk har jeg bare kjent ham siden jeg kom hit.
Ignorerte dere hverandre i bilen dere kom med?
Jeg mener, jeg traff ham på bilturen bort. Han var hyggelig.
Som sagt, utadvendt.
Men jeg bekymrer meg. Noen ganger er det fokuset på andre…
Ikke alltid, så klart, men noen ganger er det et middel for å gjemme seg.
For å avlede oppmerksomheten fra noen
baktanker, eller hva?
Det eneste motivet jeg ser hos Reynie, er å få gode karakterer.
Stort sett bare studerer han.
Ja, vel.
Jeg har vel et mer nyansert syn på suksess i en akademisk kontekst.
Det er ikke bare timevis med ansiktet ditt i en bok.
Jeg ser på det som en prosess for å avsløre innsiden.
Det er der storheten din ligger.
På innsiden.
Takk.
Ikke takk andre for din suksess.
Du har fortjent det.
Og ikke overdriv sausen.
Det er klumsete og vanærer dyret.
Du kommer til å tilbringe mer tid i Hviskeren, Sticky.
Mye mer tid.
Forsiktig med giftsumak fra nå av.
Det er overalt.
Du hadde rett. Dette stedet er utrolig.
Hvorfor er det forbudt?
Noe med jobben til faren min.
Han er ofte her med vennen sin.
Vel, hun føler vel at hun må være vennen hans.
Sjefsforsker.
Hva slags forsker?
Jeg er ikke sikker. Nevrovitenskap kanskje?
Det gjorde min biologiske far med dr. Curtain.
Jobbet de sammen?
Da jeg var baby.
Så ble han syk og sånt.
Curtain adopterte deg.
Det hele avgjøres av dette.
De to siste poengene mellom to rivaler
i det som kan være den siste i Nygård Jorgensons karriere.
Flagget er hevet, og Norge server.
En flyover og et backhand oppfølgingsslag av Jorgenson.
-Så du den omvendte katapulten? -En baklengs slam.
Hvem så ikke det?
La oss se igjen.
En perfekt crossover-spinning får henne i gang
-for en baklengs slam. -Du har rett.
Nordmenn har utrolig fotteknikk.
Mesterlig.
-Norge er nå et steg nærmere seier. -Pass på Nygård.
-For nye seere, vi har en... -Du kan lære av henne.
Hun er god på å slå, men all kraft kommer fra fotarbeidet.
Og det er den jevneste kampen jeg har sett på årevis.
Absolutt.
Jeg vil prøve det. Det virker ikke så komplisert.
Det er ikke det. Klassisk tilnærming, ikke noe revolusjonært.
Bøy knærne, kryss over og tilbake med en sving.
Hun gjør det med absolutt presisjon.
Hva gjør du?
Du må holde hoften inne.
Kan ikke åpne for tidlig, da må du overkompensere.
Ikke rart det føltes feil.
Nygard server nå.
Baaken unngår det og går til angrep.
Baaken vil ikke tape.
Den harde teknikken
er det eneste som holder henne her.
Den snacksboden for Ledere, har den proteinbarer?
Etter trening må jeg alltid ha mer B12. Kanskje...
Nei. Jeg vil ikke gå glipp av noe.
Han tar tilbake kontrollen og angriper med en fulltreffer.
-Wraparound! Kom igjen! -Bli hos oss, folkens!
Vi kommer tilbake med mer spenning etter disse meldingene.
Lei av å bruke pengene dine på rørleggere?
Rørstopp stopper lekkasjer fort! Bruk Rørstopp...
Reklame. Nå har du sjansen.
Jeg er ikke så sulten.
Spis mye og bli sterk.
Ernæring er drivstoffet for atleter som oss.
Vet du hva? Du minnet meg på det.
Jeg ble så opphengt i kampen at jeg nesten glemte det.
Jeg vet den er her et sted.
Her er den.
Hva er det?
På hendene. De prikkene.
Jeg markerte bare fotmønstre.
Jeg skal studere disse.
Det ser ikke ut som fotmønster.
Jeg har min egen stenografi?
Vet du hva jeg tror?
Jeg tror du er en vinner, Kate Wetherall.
En kaldblodig morder.
Akkurat som meg.
Jeg...
Jeg lagde denne til deg.
-Til meg? -Ja.
Jøss! Den er fin, Martina.
RØRSTOPP KITT
Nesten fremme.
Her er vi.
Jøss. Det er utrolig.
Ikke sant?
Hva ser du etter?
Ingenting.
Jeg ser bare trær.
Jeg forventet vel å se mer dyreliv.
Hvis alt du ser er trær, ser du ikke egentlig på dem.
Der. Under det treet. En hjort.
Det er rart.
Ikke egentlig. Hjorter liker løv.
-Kan jeg få se kikkerten? -Greit.
Det er ikke ekte trær.
De er antenner. En del av pappas arbeid.
Må være hundrevis av dem.
Hva er de til?
Jeg vet ikke, men han sier
at jeg må holde meg unna en stund.
De forårsaker svulster eller noe.
Håper noen sier det til hjorten.
Når skal den skrus på?
I morgen.
Om 22 timer.
Skynd deg.
-Vi har det. -En så lang kø for råvarer?
Jeg skjønner ikke.
Jeg sa vi burde ha kommet tidligere.
Så rart.
Alle får den samme blå hatten.
Det er en alpelue.
Reklamerer de for den på TV?
Jeg vet ikke. Jeg må bare ha en.
Vet ikke hva jeg gjør om de blir utsolgt.
ST. GILROYS BARNEHJEM
-Det skulle vært meg. -Jeg vet det.
-Hva ser de i deg? -Jeg aner ikke.
Du kommer tilbake og henter meg, ikke sant, Nicky?
Selvsagt. Jeg overbeviser dem om å adoptere deg også.
Sier de nei, henter jeg deg uansett.
Jeg lover.
KØYESENG MONTERINGSANVISNING
Det viser seg at herr Benedict hadde mye mer her enn han ga uttrykk for.
Uten tvil.
Det var en strålende utført parabol.
-Det er det. -Håndlaget.
Han kan ha bommet på den franske kurven.
Beklager.
Hva?
Du har ingenting å være lei deg for.
Jeg løy.
Den verst tenkelige løgnen.
Hva løy du om?
Det var ikke størrelsen på huset som imponerte meg.
Det var bare så stille og fredelig.
Og det var bøker der.
Så mange bøker. Flotte bøker.
Skjønnlitteratur, sakprosa, science fiction, biografier og memoarer...
-Og jeg var endelig alene. -Pust dypt.
Jeg fikk være alene,
uten at broren min alltid prøvde å kontrollere alt jeg gjør.
Det var...
Vanskelig å innrømme.
Det var herlig.
-Ok, stopp. -Kom igjen.
Jeg ventet for lenge.
Men endelig tok jeg mot til meg.
Jeg ville be foreldrene mine vurdere å adoptere broren min.
Det var under søndagsfrokosten.
Jeg holdt stand og pustet dypt.
Jeg åpnet munnen for å snakke.
Ingenting.
Jeg sa ingenting.
-Det går bra. -Det er absolutt ikke greit.
Broren min. Mitt blod. Min beste venn.
Og jeg sviktet ham på verst mulig måte.
-Du var bare et barn. -Du visste ikke bedre.
Det gjorde jeg. Krisen, Forbedringen…
Hvis jeg hadde kommet tilbake slik jeg lovet,
om jeg hadde litt lojalitet, hadde det ikke skjedd!
Ren spekulasjon, sir.
Virkelig? Tenk om jeg i stedet for å bli forlatt og forrådt
ble han adoptert inn i en kjærlig familie og oppdratt som meg.
Ville han ha blitt så gal som han nå?
Det tviler jeg på.
Den evige debatten mellom naturen og...
-Omsorg. -Det blir aldri avgjort.
Å klandre deg selv for noe som ikke var,
og aldri har vært, din feil, vil ikke hjelpe.
Det gjør det bare verre.
Vi trenger deg. Barna trenger deg.
Det er sant.
Så vær så snill.
Jeg skal be om tilgivelse fra de modige barna når de kommer tilbake.
Dere er så snille, men etter å ha hørt at jeg er moralsk liten,
forstår jeg hvis dere vil…
…si opp.
-Aldri. -Aldri.
RØRSTOPP KITT
Vi har solgt 763 alpeluer.
Enda flere enn jeg trodde.
-Ypperlig arbeid. -Takk.
Jeg har slått av beskjedsenderne for å forberede til i morgen.
Nitten timer igjen.
En skål, doktor.
Jeg har vært edru i fem år.
Jeg har alltid sagt:
Når du har noe bra, så forbedre det og gjør det bra.
Når du har noe stort, gjør det bedre.
Aldri stopp. Bare voks.
For bortenfor det som er mulig ligger det storslåtte.
Vi er i ferd med å gå forbi det som er mulig, min venn.
Bra jobbet, Kate.
Rundt kantene, et lag med hurtigtørket lakk,
Lederadgang innvilget.
Jeg gjør det på veien. Kom.
Ikke uten Constance. Det ligner ikke henne å forsvinne.
Har du sett henne?
Hvordan hadde du hatt det om hun ikke var på en biffvogn?
Ingen av oss har sett Constance siden i morges.
Jeg er litt bekymret.
Constance klarer seg.
Resten av oss? Ikke så mye.
Med mindre Hviskeren blir knust en gang for alle.
Jeg vet ikke. Høres risikabelt ut.
Jeg så antennene, Sticky. De var enorme.
S.Q. bekreftet det.
Forbedringssignalet går ut i morgen.
Bør vi ikke vite Curtains plan
før vi kommer i kommandomodus?
-Jeg trengte ikke hjelp. -Hvor har du vært?
I taket.
-Før det. -Hvorfor hatten?
Ikke hatt. Alpelue.
Blå alpelue.
Du vet det bedre enn noen andre, eller hva, George?
I morges tenkte jeg på noe.
Ikke min tanke. En stemme i hodet.
Det var deg!
-Meg? -Ja.
Du ba meg kjøpe en alpelue, og da ville jeg kjøpe den.
Så jeg dro til Stonetown for å etterforske.
-Dro du til Stonetown? Hvordan? -Det spiller ingen rolle.
Det som betyr noe…
Alle hadde blå alpeluer.
Alpeluer var oppført i Curtains dagbok,
men hvorfor ber Curtain folk kjøpe en blå alpelue?
Alpeluene er bare en testrunde.
Han har bare så vidt begynt.
De er ikke underbevisste forslag lenger.
Det er kommandoer.
Rett i kokosnøtten.
Klassisk tankekontroll.
Og ikke bare til Stonetown, men til hele verden.
Kom igjen. Nå.
Vent.
Hvis Hviskeren er så mektig,
kan vi gi folk gode tanker.
Gjøre dem glade.
Sticky, du tenker ikke klart. Du er ikke deg selv.
Jeg er mer meg selv enn noensinne.
Jeg er endelig lykkelig.
Takk, kult.
-Hold kjeft! Jeg er lei av deg! -Sticky!
Jeg har aldri hørt deg snakke sånn.
-Hun tror ikke på noe. -Jeg synes synd på deg.
Vi har ikke tid til dette.
-Etterlat ham. -Nei!
Ingen blir etterlatt,
særlig når de ikke tenker klart.
Tenker jeg ikke klart?
Jeg er den eneste her som tenker!
Greit! Vil dere skvære opp?
Vær så god. Jeg må jobbe.
Kate.
Vent! Du kan ikke gjøre det alene!
Tekst: Monica Bugge